PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
VŠECHNY POSTAVY, MÍSTA, ORGANIZACE A UDÁLOSTI
V TOMTO DRAMATU JSOU SMYŠLENÉ.
Seroyi.
Vy jste mě...
donutil pokleknout.
Proč jsi takový?
Tvá přesvědčení a tvé ambice. Kde jsou?
Na to stačilo tohle?
Vzdáváš se, protože jsem mocnější.
Kde je Čang Kun-won?
Myslel jsem, že se aspoň naposledy pobavím.
Jaké zklamání.
Jsi opravdu ubohý.
Ale protože jsi poklekl na svá ubohá kolena,
musím opět opustit svého syna.
Klečíš přede mnou, můj nepříteli.
Pověz.
Jaký je to pocit?
Cítím se uboze.
Ano?
- Můžeš odejít. - A jak se cítíte vy, pane?
Donutil jste mě pokleknout.
Máte z toho radost?
Těší vás to?
- Chceš... - Doteď
mě poháněla touha dostat vás.
Čang Te-hi, předseda Čangga Co.
Můj nepřítel.
Udělal jste mi ze života peklo. Ale zároveň
jste byl inspirující.
To jsem musel přiznat i přes naše rozdílné názory.
Celý život...
jsem vám
byl v patách.
Myslel jsem,
že ten boj za to stojí.
- Zadrž. - Ale ten muž...
mě donutil klečet,
protože držel mého blízkého jako rukojmí.
Ztratil jsem deset let svého života pronásledováním
odporného starého mrzouta?
Teď toho...
hluboce lituju.
Ale ten výsledek.
Poklekl jsi přede mnou.
Kvůli svému cíli někdy...
Jdeme, Sung-kwone.
Dobře.
Po více než deseti letech
jsem vás prokoukl.
ZÁVĚREČNÝ DÍL
Dobře.
Zapomeň na Pak Seroye.
Chci, abys zemřela ty, Čo Ji-so.
Neplýtvej energií a nehýbej se.
Zvedni to.
Bože, mám strach.
Proč?
Chcete se s náma prát?
Jste vtipní.
Zaútoč, až napočítám do tří.
No tak.
Jedna.
Dva, tři.
Hodně štěstí, Čang Kun-su! Vydrž!
- Tak co? Chyťte ho. - Ano.
Sakra!
Nepřibližujte se.
Co to děláš?
Řekla mi,
ať vydržím.
Víš, že to bude nebezpečné.
Já...
zachráním Ji-so.
Já vím. Proto tam jedeme.
Taky si stanov priority.
Co?
Zvrhne se to,
když se nerozhodneš dopředu.
I když
nás oba zraní
nebo zabijou, mou prioritou je zachránit Ji-so.
Fakt?
Ale nemůžu tě nutit k tomu samému.
Bože, tak proč jsi mě žádal, ať jedu s tebou?
Ji-so
je možná drzý spratek.
Ale už je to rodina.
Taky mi na ní záleží.
Jako tým bychom měli mít
stejný cíl.
Děkuju.
Není zač.
Mimochodem, i když umřeš, tak Ji-so zachráním.
Jsi v pořádku?
Asi tě nikdy ještě nebodli.
Nemá cenu si hrát na hrdinu jako ve filmech.
Tohle je realita.
Jsi vážně tvrďák.
Drž se pevně.
To stačí.
A co Ji-so?
Uteče vám.
Máš pravdu.
Nastartujte auto.
Dostal jsi všechno, cos chtěl, včetně Čangga Co.
Nepleť se do toho.
Co jsem chtěl?
Nikdy jsem nedostal,
co jsem chtěl.
Ale musím říct,
že jsme asi fakt bratři.
Co?
Vždycky jsme zvolili...
špatně.
Co to dělá? Nejdeš s náma?
Hlídej ho.
Hej!
Už to vzdej!
Nemůžeš utéct!
Ty to vzdej, ty zasranej břídile!
- Chyťte ji. - Ano, pane.
Proboha.
Je neuvěřitelná.
Bože.
Jeď rovně.
Airbagy fungujou dobře.
To auto je úžasné.
Bože.
Bože, co se to děje?
Proboha.
Šéfe?
Ji-so.
Šéfe...
Šéfe!
Jsi v pořádku?
Prý tě zranili.
Co tady proboha děláš? Zbláznil ses?
Seroyi!
Ušetřil jsi mi čas.
Přišel jsi sem zemřít, že?
Seroyi.
Hi-hune.
Měl jsi zůstat v nemocnici.
Než jsem sem přijel, zavolal jsem policajty.
Nechceš radši odjet?
Ty zasranej zbabělče.
Bože, to bolí.
Ty kreténe.
Sung-kwone, jsi v pořádku?
Slečno Čo, je hezké vás slyšet říkat mi jménem.
Sung-kwone.
Ano, priority.
Vypadněte odsud. Já se o to postarám.
Jdeme.
Ten malej...
Čchoi Sung-kwone.
Doražte ho.
Páni, býval jsi jedním z nás.
Ale jsi nemilosrdný.
„Neváhej.“
To jsi vždycky říkal.
Musím říct,
- že by ti bylo líp s náma. - Ne.
Jako číšník jsem lepší.
- Jsi v pořádku? - Jo.
Proč jsi sem přišel?
Pojď sem.
Tohle mi připomíná den,
kdy jsme běželi Itaewonem.
Proč o tom teď mluvíš?
Strašně jsi mi chyběla.
Vždycky...
jsi tak tvrdě pracovala.
A vždycky tě zranili.
Co se děje?
Určitě jsi v pořádku?
Nemůžu tomu uvěřit.
Má mysl...
i srdce...
jsou plné tebe.
Tak ses cítila?
Šíleně mi
buší srdce.
Šéfe.
Miluju tě.
Miluju tě, Ji-so.
Moc tě miluju.
Ti šílení magoři.
Běž. Utíkej.
Neodejdu bez tebe.
Chceš tady umřít sám?
Zavolají ti policajti.
Zvedni to a řekni jim, kde jsme.
Bavíte se, co?
Věř mi a prostě běž.
Ji-so.
Fakt vtipné.
Když umřeš,
zabije to i mě.
Běž. Rychle.
Hej!
Sakra.
Chceš zemřít, co?
Sung-kwon i já riskujeme své životy.
Tvůj život pro mě nic neznamená.
Ty šílenej kreténe.
Šéfe!
Ty zasranej debile!
A co teď, idiote?
Dneska...
to všechno skončí.
Ty zasranej debile.
Chcípni!
Chcípni jako tvůj otec!
Jak si stále můžeš říkat člověk?
Ji-so, Kun-su, Ho-čin
a můj táta.
Necítíš žádnou vinu?
Ty cítíš vinu,
když žereš zvířata?
Co?
Kvůli vám zvířatům
jsem všechno ztratil.
„Vina“?
Nech si ty kecy.
- Ty kreténe! - Sklapni, blbče!
Chcípni, ty sračko!
Chcípni! Chcípni už!
Počkej.
Nemůžu tě porazit.
Prohrál jsem.
Seroy mě nechal jít,
tak mě taky nech odejít.
A co tví chlapi?
Co s nima?
Podívej se na mě.
Sotva to zvládám sám.
Nechám je tady...
Přestaň.
Nepokračuj.
Začínám litovat toho,
že jsem pro tebe pracoval.
Správný šéf
přebírá zodpovědnost.
Chcípni!
Vrať se do pekla!
Moment. Tamhle. Zastavte.
Chcípni, ty zombíku.
Už nejsem ten, co jsem býval.
Pamatuj si jedno.
Když umřeš,
zabije to i mě.
To nedovolím.
Cítím to.
O čem to sakra mluvíš?
Myslím,
že budu šťastný.
To se nestane.
Zatraceně!
Co to sakra bylo?
To je v pořádku.
Někdy přemýšlím,
jestli má život nějaký smysl.
Je tak marný
a očividný.
O čem to mluvíš?
Všichni vyrosteme a jednou zemřeme, než nám bude 100.
Ale všichni se strašně snažíme vést spořádaný život.
Bylo by lepší, kdybych se vůbec nenarodila.
Život dá strašnou práci.
Když ti žití přijde moc těžké,
tak umři.
Co?
Asi nejsi tak chytrá.
Mluvíš, jako bys byla bůh.
Každý den po práci se chodím proběhnout.
A když se ráno vzbudím, otevřu restauraci
a celý den tam zase pracuju.
Život může vypadat monotónně.
Ale nikdo vlastně neví, co se zítra stane.
Sung-kwon se se mnou jednou popral,
ale teď dělá číšníka v TanBamu.
Kvůli tobě mi zavřeli hospodu, ale teď tam děláš manažerku.
Ani jeden den nebyl předvídatelný.
Někdy to bylo těžké a někdy to bylo smutné.
Ale sem tam se vždycky objevilo něco zábavného.
A s tebou tady se to děje mnohem víc.
Každý den je plný vzrušení.
Kdo ví?
Jednoho dne
se možná z tvého nudného života stane život vzrušující.
Je zima. Pojďme.
Mám to stejně.
Když jsem s tebou,
mé srdce buší
a je to zábava.
Zvládl jsem to.
Hotovo.
Šéfe!
Jsi v pořádku...
Buďme...
odteď šťastní.
POLICIE
PROKURATURA
Prokuratura provedla důkladné vyšetřování Čangga Co.
kvůli úplatkům, zpronevěře a tajným fondům.
Předseda Čang Te-hi nesmí opustit zemi.
A příští týden bude předvolán k vyšetřování.
Na základě dat z kanceláří Čangga Co.
se prokuratura zaměří na zjištění míry a oběhu
zpronevěr a tajných fondů.
Propojení s gangstery.
Podněcování k vraždě. Únos.
Slečna O také nahlásila
a odhalila zpronevěry, úplatky a další nesrovnalosti.
Dojde k prohlídce a zabavení majetku.
Nevyhneme se tomu.
Asi tam...
budeš muset být taky.
Vezmu na sebe všechnu vinu.
Ještě něco?
Pane Kime.
Majitelé hospod...
chtějí zrušit smlouvy a dostat odškodné.
Brzy bude olympiáda.
Musíme jen počkat...
Společnost je na pokraji bankrotu.
A rada zvažuje prodej společnosti.
Co?
O čem to mluvíš?
Když teď prodáme,
nedostaneme vůbec nic.
Zbláznili se?
Je tady jedna firma, která nás chce převzít...
za rozumnou cenu.
VĚZENÍ ČCHUNGČCHONG
BUDUJME MORÁLKU A ŽIJME POCTIVĚ
Odněkud tě znám.
Jsem I Ho-čin.
„I Ho-čin“?
Jsem finanční manažer IC Co.
Předtím jsem byl
finančním manažerem ředitelky Kchang Min-čung.
A předtím...
jsem chodil na střední školu Kwangčin.
Šikanoval jsi mě.
Co...
Ten chytrolín?
Jak jsi na mě mohl zapomenout?
To mezi Seroyem a tebou začalo kvůli mně.
Ty...
Ty jsi...
A já to i uzavřu.
O čem to mluvíš?
Čangga Co. dostane nabídku na převzetí.
Převzetí?
Ty dny, které si ani nepamatuješ.
„Tady vládne Čang Kun-won.“
To jsi mohl říkat s Čangga Co. za zády.
Chtěl jsem tě vidět bez té podpory.
Odhalili zkorumpovanost předsedy Čanga.
Brzy ho zatknou.
Jak se opovažuješ...
Přestaň kňourat.
Ty...
Je po všem.
Odpouštím ti.
Hej, I Ho-čine.
Ty blbče.
I Ho-čine!
Ty idiote!
Zatraceně!
Hej!
Nechte mě. I Ho-čine!
Min-čung.
Ahoj.
Kam jedete?
Do Soulu.
Musím se o něco postarat.
Jedu zpátky na centrálu.
Aha. To je škoda.
Že?
To už
se nebudeme tak často vídat.
To záleží na vás.
Můžete mě navštívit, až přijedete do Soulu.
Jak bych mohl?
Nemůžete?
Tak to se neuvidíme.
Jsi nemožný.
Brzy na viděnou, Hje-won. Ahoj.
Ahoj!
No...
Ředitelko Kchangová.
Nejste můj zaměstnanec. Proč mi tak říkáte?
Můžete mi říkat jménem.
Dobře.
Paní Min-čung.
Božínku.
Co to bylo? Zní to vtipně, že?
Můžu
vás svézt?
Bude mít víc pohodlí v autě.
Buď zticha.
Ta dodávka je pro tři malá.
No...
Nacpu se tam.
Jeďte napřed. Budu v dodávce.
Ano, madam.
Tak jedem.
Nastupte si.
ČANGGA CO.
HOSPODA ČANGGA, NUDLE ČANGGA, RESTAURACE ČANGGA
Udavačka.
Nikdo vás nebude chtít najmout.
Proč jste to udělala?
A co vy?
Proč tak tvrdě pracujete
pro Čangga Co. a předsedu?
Víte proč?
Jsem prostě...
oddaný úředník.
Hodně jsem se od vás naučila.
Ten malý spratek
nemůže vést Čangga Co.
Pomozte mi, prosím.
Pane Hwangu.
A co starosta?
Nebere to.
Ti staří dědkové.
Ještě před půl rokem se mě báli.
Sakra.
Nemůžeme...
nic dělat.
- Chceš říct... - Předsedo.
Tedy,
tati.
Znáš své oblíbené rčení.
„Přežije ten nejsilnější.“
A je to tak.
Jsme slabí,
takže přežijí oni.
Vypadni.
To je směšné.
Jsem Čang Te-hi.
Tohle je Čangga Co.
Ne.
To se nikdy nestane.
Dává to smysl?
Bývalý vězeň, který má jen základku?
S tím jsem se smířila.
Mami, prosím.
A teď co? Únos? Unesli ji?
Moc se omlouvám.
Tohle už nesnesu.
Věděla jsem to hned, když jsi kvůli němu nešla na vysokou.
Jak vám mám svěřit svou dceru, když se chováte takhle?
Moc se omlouvám. Už se to nikdy nestane.
To by nemělo.
Budu vás pozorně sledovat.
Dobře se o ni starejte.
Ano. Postarám...
Ano, madam.
Mami. Musíme jít. Měla bys jít.
Dobře.
Tak dobře. Doufám, že se uzdravíte.
Tak zatím.
Děkuji, matko. Opatrujte se.
„Matko“?
Ano.
To ráda slyším.
Běž, mami.
Ahoj.
Bože, moje nohy.
Jasně jsi řekl, že se o mě postaráš.
Co?
Víš, že nemluvím nadarmo.
Co?
Máš mě rád?
Ne, miluju tě.
Pojďme.
Neslyšela jsem. Řekni to znova.
Co?
To, cos teď řekl.
Miluju tě. Pojďme.
Taky tě miluju.
Neříkala jsem vám, že jsem na vás naštvaná?
Já vím.
Naštval jsem vás
kvůli Pak Seroyovi.
Jak jste chtěla, slibuji,
že už si s ním nebudu zahrávat.
Ujasníme si to.
Ne že byste si s ním zahrávat nechtěl.
Vy už totiž nemůžete.
Známe se
přes 40 let.
Proč mi voláte?
Nevím, jestli to víte,
ale už tady
dlouho nebudu.
Jen díky vám jsem z Čangga Co. udělal tak velkou firmu.
Nemůžu ji takhle zničit.
Když mi dáte ještě šanci...
Je to kvůli mně?
Předtím jste říkal tohle.
Že jste začal podnikat, abyste nakrmil rodinu.
Stále to platí?
Jistě.
Je to tak.
Pak se vás zeptám na tohle.
Když bude Čangga Co. vést Pak Seroy,
bude vaše rodina hladovět?
Proč vlastně
ten podnik teď řídíte?
Nikdy jste kvůli mně neutrpěla ztrátu.
Když mi teď pomůžete...
Mezi námi dvěma...
šlo o vzájemnou výpomoc.
Ale ta zaniká,
když mi nemáte co nabídnout.
Nebuďte taková, prosím.
Co teď mám dělat?
Nedá se dělat nic.
Neměl byste
se spoléhat na mě.
- Paní Kimová. - Je tady někdo jiný,
kdo se o to může postarat.
TANBAM ZAVŘENO
Vítejte v TanBamu.
Kdo je to? Proč sem kvůli němu přijel pan Pak?
Přesně. Je tady i slečna Čo.
Ale vypadá povědomě.
Dušené tofu?
Zkuste ho.
Pokračuju v převzetí Čangga Co.
Chci, aby společnost vedla ředitelka Kchangová.
Jelikož reputace společnosti je v troskách
a ke jménu společnosti nemám dobrý vztah,
změním ho.
Tohle jídlo.
Od koho ses to naučil?
Od mého otce.
Od pana Paka?
Chutná to podobně.
Ale ta dochuť je jedinečná.
Máme vlastní recept na omáčku.
Důležitý je pro mě
prášek z fermentovaných sojových bobů.
Opravdu?
Za studeného dne
se tělem hezky rozlije teplo.
Není to dobré?
Souhlasím.
Dostal jsem takové dobré jídlo.
Omlouvám se,
ale nepřinesl jsem si peníze.
To je nepříjemné.
Můžu zaplatit nějak jinak?
Co to děláte?
Čangga Co. už se hroutí.
Nemá smysl
tu společnost přebírat.
Je to celé má chyba.
Tohle není o nenávisti.
Čangga Co. je dobrá společnost.
Už mi nezbývá moc času.
Nedělám to pro sebe.
Z celého srdce
se omlouvám.
Panu Pakovi a tobě...
jsem hrozně ublížil.
Moc se omlouvám.
Odpusť mi, prosím.
Vždycky jsem si tohle přál,
ale nijak mě to netěší.
Je mi líto Kun-sua.
Vstaňte, prosím.
Seroyi.
Myslíte,
že jsem měkkota?
Co?
Jsem
byznysmen.
Jde o převzetí podniku.
Omluva po tom, co jste všechno ztratil.
Co by mi to mohlo přinést?
Tak pojďme obchodovat,
předsedo Čangu.
ČANGGA CO.
Firmu Čangga Co. převezme
IC Co.
Pak Seroyi, řekněte nám k tomu něco.
32. VALNÁ HROMADA ČANGGA CO.
Dobrý den, jsem Pak Seroy, zástupce IC Co.
Čangga Co. je potravinářská společnost ztělesňující Koreu.
Má i menu, které reprezentuje Čangga Co.
Vepřové pulgogi dochucené chilli pastou kočchudžang.
Toto jídlo utěšovalo lidi svou nízkou cenou a výbornou chutí
během krize a dní plných potíží.
Nedávné události narušily image společnosti,
ale za to mohl jeden člověk.
Čangga Co. je stále dobrá restaurace.
Firmě Čangga Co. tehdy nešlo jen
o peníze a zisk.
Nejdůležitější věci v byznysu.
Lidé.
Důvěra.
Budu si vážit víc lidí než peněz.
Budu si víc vážit hodnot než zisku.
Spolu s vámi všemi
firmu obnovíme
a budeme zase úspěšní.
Děkuji.
Gratuluji ke splnění přání.
Děkuji.
Gratuluji.
Kun-su.
Prý jsi odstoupil.
Poražený voják musí ustoupit.
Bylo to asi nepříjemné, ale hlasoval jsi pro mě.
Proč jsi to udělal?
Má můj hlas smysl?
Já jen...
Chtěl jsem to vidět.
Dosáhl jsi svého cíle.
Neublížím ti kvůli tvému otci.
- Se svými schopnostmi... - To já.
To já řekl reportérům...
o Hjun-ji.
A navíc...
jsem se sblížil se Sung-kwonem,
abych se toho dozvěděl víc o IC.
To nebylo správné.
Udělal jsem všechno,
abych zvítězil.
Od začátku jsem věděl,
že ani kdybych převzal Čangga,
tak Ji-so nedostanu.
Věděl jsem to, ale nešlo přestat.
Nevěděl jsem jak.
Mé srdce...
To je v pořádku.
Protože jsi jen dítě.
Přijď se někdy najíst.
O SU-A
Haló.
Chtěla jsem ti pogratulovat.
Udavačka.
Proč?
Není to kvůli tobě.
Co?
Když jsem si půjčila peníze
na vysokou od tvého táty,
řekla jsem, že mu to vrátím trojnásob.
Bude tohle...
stačit?
Ano.
Děkuju.
Teď můžu konečně
spokojeně žít.
Budeš mi
jako kamarád fandit?
Vždycky budu.
Teď když je po pomstě,
můžu tě o něco požádat?
O co?
Žij
šťastně.
Budu.
TANBAM
Mám jít s tebou?
Co?
Co tady děláš?
Volal mi Kun-su.
- Tobě taky? - Jo.
Zdravím.
Proč je tak smutný?
Rozešla se s ním přítelkyně.
Hej, o nic nejde.
Víš, jak se cítím?
Vždyť ani nemáš holku.
Má pravdu. Nemáš.
Co je to?
Lístky do kina?
Můžeš si je vzít.
Už je nepotřebuju.
Bože, Toni.
Co?
No... Dobrý den.
- Dobrý den. Vítejte. - Dobrý den.
- Jste jen dva? - Ano.
- Chcete stůl s výhledem? - Ano.
Tudy, prosím.
Hej.
On mluví anglicky?
Jo, naučil se to.
Dostal to zadané od šéfa.
Co? To je Kun-su.
MEDOVÁ NOC
Odpusťte mi, prosím.
Zvedni se.
Vrazil jsi nám kudlu do zad, tak ti to vracíme.
Praštila jsi ho moc?
Jo?
Hej, jsi...
Asi jsi ho nepraštila pořádně.
Proč jsi to udělal,
když je ti to líto?
Omlouvám se.
Dneska přijde Ji-so. Počkej na ni.
Možná příště.
Uvidíme se jindy.
Proč na ni nepočkáš?
Jsem
pořád děcko.
Co tady děláš?
No...
Jedu do USA.
Chtěl jsem se předtím omluvit Sung-kwonovi a Hjun-ji.
Cítíš se teď líp?
Jen omluvit se nestačí.
Já vím.
Ahoj.
Opatruj se.
Ji-so.
A co si aspoň
potřást rukou?
Tím ukončíme
to tvé pobláznění?
No...
Já vím.
Nezasloužím si to.
Jasně
že zasloužíš.
Bylo ti jedno, co je dobré a co zlé.
Byl jsi věrný jen mně.
Nemohla jsem to přijmout,
ale cítila jsem to.
Promiň, že jsem toho využila.
A děkuju ti.
Drž se.
- To je ono? - Ano.
To místo je teď oblíbené. Tak jdu slídit.
Nemusíš slídit. Prostě se mě zeptej.
- Majitelka je hezká. - Aha...
To je tvoje?
Nedávno jsem to otevřela se Seok-cheonem.
Jděte slídit.
Pojďte dovnitř.
Přinesu vám čaj.
Víš co?
Já chodím se šéfem.
Aspoň že jsi to ty.
Dobře se o něj starej.
Co? To je vlezlé.
Co je ti do toho?
- Jdeme, Hjun-ji. - Hej.
Přijdu jindy.
Hej, počkej na mě...
Myslím to vážně.
Postarej se o něj.
- To je tak... - Seok-cheone.
Su-o.
Přišel šéfkuchař na pohovor.
Aha. Kde je?
Tamhle.
Dobrý den.
Úžasné.
Promiňte?
Musíš ho najmout.
Je ohromující.
Páni.
Jak může takhle vypadat kuchař?
Měl by obsluhovat lidi.
Vezmeš ho, že jo?
Jenom když bude dobře vařit.
Řekni, že ti to chutná. Musíš ho vzít.
Chutná vám to?
Můžete
začít zítra?
Ano, šéfová.
Od zítřka sem budu chodit.
Moc mi to chutná.
Je to výborné.
Páni, to je úžasné.
Co to bylo?
Vyděsilas mě.
Proč jsi mi volal? Mám práci.
Jen tak.
Mám lístky do kina.
Ale nechtěl jsem jít sám.
Ředitel Čchoi má asi hodně volného času.
Já ty lístky nemůžu prodat.
Na co čekáš? Jdeme.
Už jdu.
Bože.
Hej.
Dobrý den.
JI-SO A SEROY
Co tady děláš?
Máš hodně práce?
Proč? Děje se něco?
Ani ne.
Venku vane svěží vítr.
Ideální den na procházku.
Jestli nemáš práci,
nepůjdeme ven?
Nemám moc práce.
ROZVRH PANA PAKA
Už jsem s tebou v Itaewonu nebyla dlouho.
Já vím. Měli jsme hodně práce.
- Šéfe. - Ano?
Pojď sem.
- Jo. - Je to tu hezké.
JI-SO A SEROY
Raz, dva, tři.
- Mám to vyfotit já? - Ne.
Ne?
Vyfoť mě.
- Říkal jsi, že mě miluješ, že? - Co? Ano.
Říkal.
Ale
proč mě nedržíš za ruku?
No...
Je to prostě...
Je to trochu divné.
Mám to stejně.
Budu se snažit.
My dva
jsme úplně odlišní.
Ale jedno máme společné.
Společné?
Ano.
Nepoznali jsme vřelost lidí.
Když jsem tehdy
slyšela tvůj příběh,
chtěla jsem na sebe vzít
celou tvou bolestivou minulost.
Nechtěla jsem, abys trpěl.
Abys byl sám.
Chtěla jsem,
aby tvé hořké noci byly sladké.
Když na tebe myslím,
můj prázdný život...
se tebou zaplní.
Děkuju.
Miluju tě.
Učiním tě šťastným.
Chtěl jsem být šťastný.
Aniž bych ztratil sám sebe,
chtěl jsem dosáhnout svých snů.
Některé dny byly těžké.
Někdy jsem byl...
nervózní a vystrašený.
Jak jsem to překonal?
My to...
- Dáme! - Dáme!
S mými blízkými
jsem v tom hektickém životě dělal, co jsem chtěl.
- My to dáme! - My to dáme!
Byl jsem s nimi.
Sdílel jsem
s nimi svůj život.
Na cestě za štěstím.
Miluju tě,
Ji-so.
Štěstí.
Vřelost, kterou s tebou sdílím.
Už jsem...
šťastnější, než jsem si...
kdy představoval.
Šéfe.
Miluju tě.
Napijeme se.
Na zdraví!
Kdo chce jít do klubu?
Jak to chutná?
NÁSLEDUJE ZÁVĚREČNÁ SCÉNA
Normálně pracuju.
ZVLÁŠTNÍ PODĚKOVÁNÍ: PARK BO-GUM A HONG SEOK-CHEON
A normálně...
randím.
Co to bylo?
Mám tě prostě rád.
Asi mě máš rád jen trochu.
To není pravda.
Normální den.
OTEVŘENO TANBAM
ZAVŘENO